Decret 74/2021, del 10 de març del 2021
Índex
[Mostra/Amaga]Decret 74/2021, del 10-3-2021 d’aprovació del Reglament del servei de transport sanitari terrestre.
Exposició de motius
El transport sanitari és un recurs assistencial fonamental del sistema de salut que ha de ser proveït i gestionat de manera racional per garantir l’atenció adequada de les urgències extrahospitalàries (especialment les emergències mèdiques) i per assegurar la continuïtat de l’assistència sanitària.El Reglament pel qual es regula el transport sanitari, del 6 de juny del 2007, estableix les bases tècniques i d’organització d’aquest servei. Amb l’objectiu de garantir la qualitat del servei de transport sanitari, l’organització reposa en la professionalització dels actors que intervenen en el transport sanitari i la regulació mèdica per part del centre regulador del SAAS.
Tots els detalls tècnics de l’organització del transport sanitari es preveuen en el Pla director del transport sanitari a Andorra, elaborat pel SAAS juntament amb el ministeri encarregat de la salut i concebut com una eina dinàmica que s’ha anat modificant en funció de les necessitats detectades en cada moment.
La revisió del funcionament actual requereix ajustar la normativa per millorar l’eficiència i la qualitat del servei.
El centre regulador ha dut a terme la regulació i activació tant dels serveis de transport sanitari assistit com dels serveis de transport sanitari no assistit, de caràcter sociosanitari o social. Tanmateix, la regulació del servei de transport no assistit no és una activitat en què s’hagi d’establir una regulació d’acord amb el Sistema andorrà de triatge, per la qual cosa no es justifica que la segueixi duent a terme el centre regulador.
Així, el centre regulador exerceix les seves funcions per als serveis assistits finançats públicament i eventualment en els serveis preventius d’envergadura.
Tenint en compte que la Cartera de serveis socials i sociosanitaris ja preveu el transport de caràcter social, aquest transport no queda inclòs en l’objecte d’aquest Reglament.
La formació dels professionals del transport sanitari s’ha actualitzat i millorat, per la qual cosa escau revisar la titulació requerida a aquests tècnics.
Aquesta norma preveu, mitjançant disposicions transitòries, un període d’adaptació de sis mesos per a les empreses i entitats que ja efectuen transport sanitari. També preveu un termini de tres mesos per als tècnics en transport sanitari per inscriure’s al Registre de Professionals Sanitaris i un termini d’un any per als professionals que duen a terme funcions de tècnic en transport sanitari per complir els requisits de formació i experiència i inscriure’s en el registre esmentat.
En relació amb el transport sanitari no assistit, s’estableix en una disposició transitòria que el centre regulador continuarà activant i regulant aquest servei fins a l’1 de gener del 2021. També es determina en una disposició addicional que el SAAS podrà efectuar transport sanitari no assistit individual amb els seus recursos o amb altres que pugui activar quan l’empresa o entitat que dugui a terme aquest transport no pugui oferir el servei.
Es fixen en disposicions addicionals el reconeixement de la capacitat del Departament de Prevenció, Extinció d’Incendis i Salvaments (DPEIS) per fer tasques de transport sanitari i la capacitat d’activació dels recursos de transport sanitari necessaris en situació d’emergència o catàstrofe nacional.
Mitjançant una disposició derogatòria s’estableix la derogació del Reglament pel qual es regula el transport sanitari terrestre, del 6 de juny del 2007.
Considerant que la competència de coordinació funcional amb organitzacions sanitàries públiques o privades i de gestió i administració del transport sanitari és reconeguda al SAAS per l’article 2 de la Llei, del 23 de desembre de 1986, per la qual s’aprova la creació del Servei Andorrà d’Atenció Sanitària;
Considerant el que està establert en el capítol únic del títol IV, referent a la programació sanitària dels serveis assistencials, de la Llei general de sanitat;
En virtut de les competències que la Llei general de sanitat atorga al Govern sobre l’autorització d’obertura i modificació de centres, serveis i establiments sanitaris i la determinació dels requisits tècnics corresponents;
A proposta del ministre de Salut, el Govern, en la sessió del 10 de març del 2021, aprova aquest Decret amb el contingut següent:
Article únic
S’aprova el Reglament del transport sanitari terrestre, que entrarà en vigor l’endemà de ser publicat al Butlletí Oficial del Principat d’Andorra, excepte per a les ambulàncies i els vehicles sanitaris que ja es trobin en funcionament en la data de publicació del Decret, per a les quals l’article 16 apartat 5 entra en vigor al cap de quatre anys.
Reglament del transport sanitari terrestre
Article 1. Objecte
Aquest Reglament té per objecte regular l’organització, els requisits tècnics i sanitaris dels vehicles, el personal necessari i la seva formació, i les condicions de prestació de servei del transport sanitari terrestre.
Article 2. Àmbit d’aplicació
Queden subjectes al que es preveu en el Reglament totes les empreses i entitats públiques o privades del país i els professionals que estiguin implicats en qualsevol de les fases del transport sanitari.
Article 3. Definicions
D’acord amb aquest Reglament, s’entén per:
1. Transport sanitari: servei de trasllat adaptat de persones que, per impossibilitat física o altres causes exclusivament clíniques, no poden utilitzar els mitjans de transport ordinaris per desplaçar-se a un centre sanitari o al seu domicili després de rebre l’atenció sanitària corresponent si es mantenen les condicions que justifiquin la necessitat d’aquest transport. El servei de transport sanitari pot ser individual o col·lectiu.
LesLleis.com
El servei de transport sanitari pot ser terrestre o aeri i es fa amb vehicles especialment condicionats i equipats (ambulàncies, vehicles sanitaris) i amb personal amb formació adequada.
No es considera transport sanitari el transport de persones difuntes, excepte en cas que aquest transport es faci per a l’extracció d’òrgans o mostres biològiques amb finalitats terapèutiques.
2. Transport sanitari assistit: transport destinat als pacients que requereixen assistència tecnicosanitària durant el trasllat duta a terme per tècnics en transport sanitari (TTS), personal d’infermeria i personal mèdic.
3. Transport sanitari no assistit: transport destinat als pacients que no requereixen assistència tecnicosanitària durant el trasllat.
4. Transport sanitari urgent: transport assistit de pacients que requereixen ser traslladats a l’hospital en el temps adequat en funció de la seva gravetat en qualsevol de les situacions definides en l’escala de triatge, descrits a l’apartat 8 d’aquest article.
5. Transport sanitari programat: transport de persones de forma individual o col·lectiva, que se sol·licita amb una antelació mínima de 24 hores, o el que s’efectua com a retorn al domicili després de rebre atenció mèdica quan es mantenen les condicions que justifiquin la necessitat d’aquest transport.
6. Empresa de transport sanitari: empresa que disposa de la corresponent autorització administrativa sanitària per al seu funcionament, així com d’altres autoritzacions que li siguin aplicables.
7. Centre regulador: servei del SAAS que planifica, regula i coordina el funcionament dels serveis de transport sanitari assistit que tenen com a origen o destinació el Centre Hospitalari Andorrà (CHA) o el centre mèdic del Pas de la Casa.
8. Triatge: procés de classificació dels pacients per part del centre regulador, d’acord amb la valoració protocol·litzada del seu grau d’urgència, de forma que s’estableixin els temps d’espera raonables per ser atesos i tractats per l’equip mèdic i s’activi el recurs d’atenció requerit per al seu cas o el mitjà de transport sanitari necessari fins al centre hospitalari més adequat, independentment de l’ordre de la demanda assistencial. El procés de triatge es fa a partir del Model andorrà de triatge (MAT). D’acord amb el MAT, els criteris de priorització segueixen l’escala de triatge següent:
a) Nivell I: situacions que requereixin ressuscitació, amb risc vital immediat.
b) Nivell II: situacions d’emergència o molt urgents, de risc vital previsible, la resolució de les quals depengui radicalment del temps.
c) Nivell III: situacions d’urgència, de risc vital potencial.
d) Nivell IV: situacions d’urgència menor, potencialment complexes, però sense risc vital potencial.
e) Nivell V: situacions que permeten una demora en l’atenció o poden ser programades, sense risc per al pacient.
b) Nivell II: situacions d’emergència o molt urgents, de risc vital previsible, la resolució de les quals depengui radicalment del temps.
c) Nivell III: situacions d’urgència, de risc vital potencial.
d) Nivell IV: situacions d’urgència menor, potencialment complexes, però sense risc vital potencial.
e) Nivell V: situacions que permeten una demora en l’atenció o poden ser programades, sense risc per al pacient.
9. Ambulància: vehicle especialment dissenyat, condicionat i equipat destinat al transport sanitari terrestre de persones que no es poden valer per elles mateixes, de les quals almenys una ha d’anar en llitera, amb atenció mèdica o sense.
10. Vehicle sanitari (VS): vehicle de transport sanitari degudament equipat per al transport sanitari no assistit de pacients que, segons el criteri facultatiu, tinguin una situació de dependència que aconselli aquesta classe de transport. El vehicle sanitari pot ser d’ús individual o col·lectiu.
11. Medicalització: acte assistencial sanitari fet durant el transport, sota regulació i responsabilitat mèdica, per un equip format per un professional d’infermeria i/o un professional mèdic que avalua, estabilitza i manté o millora la situació clínica del pacient.
12. Tècnic en transport sanitari (TTS): és el professional sanitari responsable de mantenir i controlar l’operativitat del vehicle de transport sanitari (condicions mecàniques i de telecomunicacions); mantenir i controlar l’equipament sanitari del vehicle de transport sanitari; traslladar el pacient i l’equip assistencial; col·laborar en l’assistència sanitària extrahospitalària dels pacients, juntament amb altres professionals sanitaris, i procurar les mesures necessàries per garantir la seguretat del lloc de l’accident. Aquest professional ha de disposar de la formació específica que s’estableix en l’article 14 d’aquest Reglament.
Article 4. Tipus d’ambulàncies
1. Ambulàncies no assistencials, que no estan condicionades per a l’assistència sanitària en ruta. Aquesta categoria d’ambulàncies comprèn les dos classes següents:
a) Ambulàncies de classe A1, o convencionals, destinades al transport de pacients en llitera.
b) Ambulàncies de classe A2, o de transport col·lectiu, condicionades per al transport d’un o més malalts en llitera o cadira per a trasllats que no estiguin afectats de malalties infectocontagioses.
b) Ambulàncies de classe A2, o de transport col·lectiu, condicionades per al transport d’un o més malalts en llitera o cadira per a trasllats que no estiguin afectats de malalties infectocontagioses.
2. Ambulàncies assistencials, condicionades per permetre assistència tecnicosanitària en ruta. Aquesta categoria d’ambulàncies comprèn les dos classes següents:
a) Ambulàncies de classe B, destinades a proporcionar suport vital bàsic i atenció sanitària inicial.
b) Ambulàncies de classe C, destinades a proporcionar suport vital avançat.
b) Ambulàncies de classe C, destinades a proporcionar suport vital avançat.
3. Les ambulàncies de tipus A1, de tipus B i de tipus C estan reservades al transport exclusiu d’un únic pacient. Tan sols s’autoritza el transport simultani d’una mare i del nounat. De manera excepcional, en situacions d’emergència extrema i sota criteri mèdic es pot transportar més d’un pacient.
Registreu-vos a LesLleis.com per
accedir al contingut complert d'aquesta pàgina.